Che - Gerillaledaren (2008)
Rippad av Mr_KeFF™ OCR mm fixad av 100%Chino
1 mars 1965 meddelade Che Guevara Industriministeriet på Kuba-
-att han skulle till Camaguey för att kontrollera sockerrörsproduktionen.
Efter några där var Geuvara försvunnen.
Spekulationerna om var han befann sig var vilda:
Hans fru Aleida påstod att inte ens hon visste var han var
Krav på en förklaring till försvinnandet växte-
-så Fidel Castro läste offentligt upp ett brev från Che.
KUBA 3 OKTOBER 1965
Han som är värdig, som visat meriter och all erforderlig dygd-
-den högsta rangen-
-räknas emellertid inte in bland våra medlemmar I Centralkommittén.
Och därför kan vi bara förklara det-
-genom att läsa det här brevet-
-som skrivits av kamrat Ernesto Guevara.
Ett självförklarande brev.
Det lyder som följer: "Havanna jordbruksåret."
"Fidel, i denna stund minns jag många saker:"
"När jag lärde känna dig hos Maria Antonia och"-
-"du föreslog att jag skulle följa er, all oro under förberedelserna."
"En dag kom frågan om vem som skulle underrättas om jag dog."
"Och själva möjligheten kom som ett slag för oss alla."
"Senare visste vi att i en riktig revolution"-
-"så antingen vinner man eller så dör man."
"Jag har fullgjort min plikt som band mig till den kubanska revolutionen."
"Jag säger farväl till dig och till kamraterna"-
-"och till ditt folk som nu är mitt."
"Jag avsäger mig från min post som ledare för partiet"-
-"från min post som minister, rangen Kommendör, kubanska medborgarskapet.
"Andra nationer i världen kallar på min blygsamma hjälp."
"Jag kan göra det man förvägrar dig i egenskap av Kubas ledare."
"Tiden är inne att gå skilda vägar."
"Om min sista timme kommer under andra himlar"-
-"kommer mina sista tankar gå till detta folk och särskilt till dig."
Ett år senare
Få se dig utan hatt.
Du är din far upp i dagen.
Har du pengarna?
Ja,
Vi kan vänta tills allt lugnat ner sig.
Om vi inte gör det nu, måste vi vänta 50 år till.
En till. En, två...
Tre!
Aleidita, vid bordsändorna sitter ju mamma och pappa.
Men pappa är borta, så hans vän Ramon får sitta där.
Här får du. Fyra...och fem.
-Vad gör han? -Jag vet inte. Se vad din bror gör.
Gå och se vad din bror gör.
Se...
DAG 1 LA PAZ, BOLIVIA - 3 NOVEMBER 1966
Representant från OAS?
Ja, Organisationen av Amerikanska Stater.
Ett ögonblick.
Det är en man här som representerar OAS.
Låt honom komma in.
-Ni kan passera. -Tack.
-Ska jag hjälpa er med väskan? -Nej, det behövs inte. Nej, nej.
-Jag oroar mig lite för Monje. -Varför det?
När jag frågade om de 20 mannarna han lovat oss, sa han:
"Vilka mannar?" Som om jag aldrig hade talat med honom.
Det är lugnt.
Apolinar.
Serapio.
-Hur gammal är du, Serapio? -Sexton.
Ja, när man fyllt sexton vet man ju vad man vill.
Hej, jag heter Camba.
Ramon.
-Vet du vem den mannen är? -Han kom med dig.
Mannen du nyss skakade hand med är Che Guevara.
-Nej.
Får jag skaka hans hand igen?
DAG 26
-Ramon. -Ricardo.
-Coco, Intis bror. -Jag vet, jag vet.
-Gården står i hans namn. -Braulio.
-Hur är det, broder? -Hur är det själv?
-Miguel! -Urbane...
-Hur var resan? -Ganska jobbig.
Hur mår du, kamrat?
Rolando.
-Är du Inti? -En ära att få träffa dig.
För mig! Jag är Ramon.
Det här är doktor Ernesto Maymura.
Medlem i det bolivianska kommunist- partiet, läste medicin i Havanna.
-Var praktiserade du? -Hos Calixto Garcia.
Och så somnade vi.
Vet du var vi vaknade? I Förenta Staterna. I New York.
Vi gick rakt in med våra panamesiska pass.
Allt flöt på tills vi nästan sabbade det för vi var så hungriga.
Braulio sa: "Vi går dit bort. De säljer varmkorv."
Vi gick dit och självklart var det en dominikan som sålde.
Det första han sa var: "Ni är ju kubaner."
Braulio bara tittade på honom.
Han gav oss sen varmkorvarna utan ett ljud.
Jag begick ett misstag och tog fel flyg.
Det var inget misstag. Ni upptäckte något.
Vad upptäckte vi?
Om man klär en elefant som en man skulle den ta sig in i Bolivia.
-Den var bra! -I Bolivia eller var som helst.
Broder!
Då går vi.
Hej.
-Eustaquio. Välkommen, Jag heter Ramon.
-Salustio. -Ramon.
-Jag heter Pedro. -Ramon.
-Paco. -Ramon.
-Aniceto. -Tuma, Aniceto...
-Carlos. -Tuma.
-Willy. -Jag är Chapaco.
Om några där har jag lärt alla namn.
I sista samtalet med Monje klargjorde jag, att vill vi ändra på samhället-
-så är vi bäst på det och därför måste partiet stödja gerillan.
Monje uttryckte tvivel för väpnad kamp, talade om kärlek för sin familj
Här har folk också barn och kvinnor som de lämnat kvar.
Det är därför, Ramon, som jag inte tror att partiet-
-kommer stödja en väpnad kamp och ännu mindre Mario Monje.
Så jag vill be om tillstånd att återvända till La Paz-
-och rekrytera de bästa i partiet och få med dem i gruppen.
Först måste vi träffa Mario Monje som vi bestämt.
Att inte göra det vore inkorrekt.
Förutsättningarna är inte de rätta för den typ av kamp du föreslår.
Mario...
Överallt där folk exploaterar andra är förutsättningarna de rätta.
När barn arbetar i gruvor och-
-50 procent av gruvarbetarna inte uppnår 30 års ålder.
När samma gruvarbetare går i strejk för att förbättra sina löner-
-och de massakreras av armén... Är det rätt förutsättning?
Om barnadödligheten är högst i Latinamerika-
-på grund av brist på sjukhus och medicinsk vård-
-så är situationen rätt för mig.
Om vi lärt oss nåt i Kuba-
-så är det att ett uppror utan väpnad kamp-
-inte har en chans att ta makten.
När folk får veta att rörelsen leds av en utlänning vänder de er ryggen.
Ni kommer dö som hjältar men utan hopp om att segra.
Låt oss då byta namn på Bolivia. Simon Bolivar var väl venezuelan?
Kamrat Monje, ditt och partiets jobb är att klargöra för folket att Che-
-att Ramon, är en revolutionär från kontinenten, ingen utlänning.
Det är sant. Ramon är som Simon Bolivar.
Partiet stöder inte en väpnad kamp. Det står er fritt att överge den.
Och ni får vårt stöd om ni gör det.
Om ni stannar, kommer partiet inte längre att betala era arvoden.
Som kommunistpartiets ledare råder jag er att följa mig.
I en Mojito kan man inte krossa bladen.
-Jag kan allt om mojitos... -Så du vet att de inte kan krossas.
-Hur behandlar de dig? -Kom, du! Jag är strax klar här.
Sen täcker man över den och in i ugnen en halvtimme.
Nej, jag glömde nåt. Ovanpå bechamelsåsen, ost!
-Ursäkta oss. Vi måste prata. -Visst.
-Är allt bra? -Jadå.
-Varför ändrade Che lägrets plats? -Han ville väl vara närmare Argentina
Han hade kontakter som väntade i Alto Beni. Gruvorna är där.
Gruvarbetarna är mer politiserade. De stöder oss.
Che behöver en plats för träning i sex månader där han är ostörd.
Hur är området vid Nanchahuazu?
Det är en mycket avlägsen plats. Livet är hårt där.
De få bönder som lever där litar inte på utlänningar.
Ryssarna kommer inte tillåta Monje att förhandla.
Nej.
Vi har lite pengar vi vill att ni ska ta med till Bolivia.
Och ta reda på om det finns nåt mer vi behöver skicka.
Vi hittade också en grotta som kan komma till användning.
God morgon.
Jag sa till mina mannar att jag reser tillbaka till La Paz idag.
Jag går ur partiet.
Mitt uppdrag är över
-Okej. -Jeepen kommer först i eftermiddag.
Varför stannar du inte i lägret tills jeepen kommer?
Jag skulle vilja vara ensam. Jag väntar i Casa de Calamina.
Jaha.
Jag kommer tillbaka den 10 januari med mitt beslut.
Okej, Monje, vi kommer att vara här.
Coco, hitta Moisés Guevara. Säg att jag vill tala med honom.
Vi ger oss ut om några där på en träningsmarsch, i ungefär 20-25 där.
Jag åker till gruvorna och är åter mellan den 4 och 14 februari.
Helst tidigare, men det är karnevalstid. La Diablada i Oruro!
Mina mannar kommer vara utspridda. Blir svårt att samla dem.
Du är vår främsta kontakt utåt. Din täckmantel får inte avslöjas.
Du kan inte komma tillbaka till lägret.
Det kanske blir strejk i Siglo XX.
Och med din man? Hur är det? Ordnade det sig med resan?
Jag ordnade så han kunde åka och studera i Bulgarien.
Och Barrientos, då? Vad hände?
Vi har varit i kontakt.
-Och vad hände? -Jag tror han gillar mig.
Jag vet att han gillar mig.
-Ska jag försöka träffa honom igen? -Ja,
Tania, när det här hettar till-
-gör ditt jobb skillnaden.
Här finns proviant, socker, ägg, mjöl. Allt man behöver.
Den nye, är han bolivian?
Ja,
-Hur mycket är jag skyldig? -Behåll pengarna. Vi är ju grannar nu
-Ta dem. -Jag gör inte detta för pengar.
Jag vill vara delaktig i projektet.
Jag har släktingar med transport- firmor. Ni kan lita på mig. Okej?
Åk med Tuma och hälsa på vår granne och säg att vi behöver hans hjälp.
Få med honom utan att erbjuda för mycket.
Säg att vi för stunden bara kommer betala för det han har i jeepen.
Tumaini, skräm honom, säg att sviker o + + man oss, sa betalar man med sitt liv.
Du kan köra fram och tillbaka och köpa den mat vi behöver.
-Vi betalar dig bra. -Ja, visst, vad ni vill.
-Bra. -Jag måste säga en sak.
I enrum, för det är en sak jag bara skulle säga till en vän.
Vill du ha något mer?
Två små fåglar bodde i ett träd.
En var tyst, den andra tyckte om att fluffa och sjunga, sjunga och sjunga.
En dag kom en jägare förbi.
Han hörde honom sjunga, siktade och sköt.
Den andra fågeln, den tysta, inget hände honom. Han räddade sitt liv.
En fin historia. Jag gillade den. Verkligen! Jag fattar vad du menar.
Jävla knarkare...
Vi får se.
-God morgon. Hur står det till? -God morgon.
Vad vackert!
Jag ser att det går bra för fabriken.
-God morgon. -God morgon. Följ med mig.
Får vi komma in? Visa mig huset.
Jag ser att ni har fullt upp.
Snart, jag vet inte när, men snart kommer vi att konfrontera fienden.
Vår kontakt med omvärlden kommer att vara minimal.
Några av oss kommer dö, och det är tråkigt att se sina kamrater dö.
Men man kan inte hjälpa dem med så små resurser,
Maten kommer tryta. Ibland kommer vi inte ha nånting alls att äta.
Och som om det inte vore nog... kommer vi behöva utstå hårt väder.
Till slut kommer vi bli rena människospillror.
Det är det enda jag kan lova er. Tänk över det.
Ni har fortfarande tid att vända hem. Sen är det för sent.
Till sist...
...Vill jag upprepa...
...det jag sa till Monje.
Att jag är redan här och de måste döda mig för att få bort mig härifrån
Jag kommer vara bland dem som stannar ända till segern.
-Hur mycket majs kan ni sälja? -Vi har inte ens så det räcker åt oss
-Sälj åtminstone en gris åt oss. -Det är ju små griskultingar.
Hur ska jag kunna sälja dem? Dessutom är de frugans.
-Hur mycket kostar er gris, frun? -Jag kan inte sälja små kultingar.
-Jag betalar 30000 Boliviano. -Jag är inte säker.
-Vad sägs om 40000? -Ska vi sälja eller inte?
-Vi säger 50000. -Okej.
-Vad lever de under för förhållanden? -Mycket dåliga.
-Har de barn? -De har sex barn.
-Barfota och fulla med fästingar. -En unge har ett illa infekterat öga.
-Hur gammal är bonden? -Omkring 40-50...
Jag tror han är lite äldre.
-Hur reagerade han inför pengarna? -Ögonen strålade när han såg dem.
Hej.
Goddag, Honorato.
Kom, jag vill tala med dig.
Vi vill att det ska finnas skolor för barnen, sjukhus som tar hand om dem.
Vägar ska byggas, så bilar kan komma fram och ni kan sälja era produkter.
-Vill ni inte ha allt det? -Jo, det vore ju trevligt.
Men för att klara det behöver vi er hjälp.
Två och tre...
Titta.
Du är en stor man.
-Måtte Gud återgälda dig. -Det var så lite.
Okej.
-Vi ses, -Adjö.
-Måtte Gud återgälda er.
Vad gör ni?
Detta är för hela gruppen. Ingen tar för sig utan att ha fått tillstånd.
Förstått? Det får passera denna gång, eftersom ni ännu inte kan reglerna.
-Allt tillhör gruppen. -Men vi är hungriga.
Vi är alla hungriga, Dario. Men en konservburk blir frukost till sex.
Det saknas en.
Jag har ingen radiokontakt med huvudlägret, så jag går tillbaka.
Du går ingenstans. Stanna till sex. Meddela sen Ramon hur långt vi kommit
-Nej, jag går medan det är ljust. -Det är en order. Stanna till sex.
-Jag går nu. -Nej! Hör du dåligt?
-Du ska höra på mig! Jag går nu! -Du ska genom min machete först!
-Vad är det med dig? -Miguel!
-Vad pågår här? -Hör på!
-Miguel, se på mig! Ni är kamrater. -Vadå "kamrater"? Han ska lyda order.
Nu räcker det.
Miguel, du måste lägga band på dig och ge order respektfullt.
Som en chef.
Du kan inte hota eller slå någon här.
Det tillåter inte gerillan. Och det vet du bättre än någon annan.
Och du...
...ljög.
Miguel slog dig inte med machetens handtag. Han rörde dig inte ens.
Det jag verkligen inte tolererar här är en lögnare!
En till incident som denna och jag skickar tillbaka dig till Kuba.
Sånt här förstör gruppmoralen och stridskapaciteten.
Inte bara för dig eller dig, utan för hela gruppen.
Om någon känner sig svag eller nedstämd-
-ska han inte ta till såna metoder, utan i stället prata med oss.
Med Inti, Rolando eller mig, och vi avför då honom lugnt från gruppen.
Jag kom inte hit för att arbeta. Vi borde få ha gevär.
Lyssna på mig noga.
Ramon skulle kunna vara i Kuba med sin familj nu-
-ha många bilar, ha det bekvämt och skönt.
Men han är här för han vill att ni ska få ett bättre liv.
Så att era barn kan lära sig läsa och skriva.
Jag är bagare och har varit slav hela livet, men en dag blir jag fri.
DAG 113
vila lite, för vi ger oss av i gryningen.
-Ska vi inte stanna här? -Nej, vi måste ha tålamod.
Vi för er till ett annat läger där ni är säkrare.
-Har ni haft problem? -En granne tror vi framställer kokain
Polisen har varit här två gånger redan.
-När hörde du senast från Ramon? -Det är över en vecka sen.
Vi förlorade kontakten med hela gruppen.
Moisés, hej!
Vem har du med dig?
Kontakter från Argentina och Frankrike. Chino är från Peru.
-Ska du åka tillbaka till Camiri? -Jag måste tala med Ramon först.
Monje och partiet blandar sig i allt. De övertygade till och med-
-de sista bolivianerna som tränats i Kuba att inte förena sig med oss.
Hör på...
Hör på! Ingen närmar sig henne. Den som rör henne blir hårt straffad.
Hör på, Arturo.
De är bolivianer och vill strida. Du måste visa respekt för dem.
Jag behöver två frivilliga för att gå ut på jakt och jag tänkte på er.
Kom med något gott för matförrådet är nästan tomt.
Vad fan håller du på med? Vi får ju pengar för det här.
ÖN KUBA
Det låter som ett plan.
Flygplan!
Kom, Ramon!
Ner, Ramon!
Två av Moisés män som deserterat greps, de pratade på som papegojor.
Soldater gick in i Casa de Calamina. De tog Tanias jeep och en mula.
-Vem gav order att flytta lägret? -Antonio.
Säg honom att kriget vinner vi med kulor. Hela lägret ska tillbaka hit.
Rolando!
Förbered ett bakhåll i getingboet.
-Hade du något i jeepen? -Några inspelningar av Fidels tal.
De genomsöker jeepen vilket leder dem till hotellet och sen din lägenhet.
Och din lägenhet leder dem till allt.
Jag kunde inte lita på nån.
Varenda gång jag ringde la de på.
-Så jag beslöt att ta med... -Dina order var att inte återvända.
Det är fem års förlorat arbete.
Tania, fem! Ge mig ditt gevär.
Du och övriga besökare ska lämna oss så fort vi ordnat med en väg ut.
DAG 141
Skjut inte! Skjut inte!
Vi ger oss! Vi ger oss!
Mina överordnade är ynkryggar och berättar inget för oss.
-Jag ville inte vara här. Jag lovar. -Lugna ner dig.
-Snälla, döda mig inte. -Lugn!
-Snälla, döda mig inte. -Lugna ner dig nu.
Jag lider av reumatism och har dåligt hjärta.
Tro inte på major Plata. En lögnare som struntar i lagar!
Han säljer vår mat och behåller pengarna själv.
Han slår människor. Se hur han gråter. Han är en ynkling.
-Vad ska vi göra med honom? -Döda honom.
-Ja, döda honom. -Ja,
Lägg honom på sidan.
-Har han fått smärtstillande? -Inte än.
Ge honom lite morfin.
Vi har engagerat oss i en kamp i vilken vi-
-vare sig vi vill det eller inte, kan behöva döda-
-och vi kan själva dödas för att vi kämpar för Bolivias frihet.
Ni kan göra det nu.
Jag kommer inte tillbaka. Jag lämnar armén.
Vi hoppas få se dig snart.
För vi kan ha användning av mer ammunition och vapen.
Länge leve ett fritt Bolivia!
Länge leve den Nationella frihetsarmén!
Ingen ville stanna.
Det tar tid.
DAG 159 LA PAZ
Det här är en nationell kris.
Ska Förenta Staterna luta sig tillbaka och låta Castro genomföra-
-en till revolution, i Bolivia, i hjärtat av Sydamerika?
Herr president, hoten är tre. Ett, gerillans företaganden.
Två, brist på antigerilla-kunskap på alla nivåer, inklusive högre befäls.
Tre, möjligheten att befolkningen känner likgiltighet för situationen.
Det är det jag menar. Tänk om Che Guevara är här?
Det får inte offentliggöras.
Enligt underrättelsetjänsten har Guevara inte lämnat Kongo.
Guevara är ovidkommande om ni styr pressen och vinner böndernas hjärtan.
Bästa informationskällan! Vet nån var gerillan är, så är det dom.
Ni borde träna en särskild grupp som direkt kan uppskatta hotet.
Rekrytera från bolivianska styrkor-
-och låt dem operera enbart i den zon som strider förekommer i.
Och vem ska träna dem?
Vi har folk för liknande operationer i Vietnam. De kan jobba med er.
Nej, går du nu kan du gripas. Du bör vänta tills vi går mot norr.
-Mot norr? -Ja,
Då kan vi släppa av dig på Cochabambavägen.
Nej, det låter inte bra. Det kan ta två, tre månader.
Ciro, vi ligger i krig.
Ge mig en guide. Ge mig en guide så ordnar jag allt.
Jag kan inte dela grupppen under dessa förhållanden.
Jag tänker ut alternativ, men alla steg vi tar blir med hela gruppen.
-Ramon, dina böcker är genomblöta. -Låt dem torka på stenarna där.
-Arturo... -Vatten kom in i radion.
-Allt är rostigt. -Så du menar att den inte fungerar?
Den kan ta emot men sänder inte.
-Fan, nu är det kört för oss. -Inte riktigt.
Vi har fortfarande besökare som kan föra ut meddelanden.
Armén säger ni är här för att utöva kommunism.
Att ni inte har någon Gud. Att ni arbetar för staten.
Att ni våldtar kvinnor och förgör familjer.
Ni dödar dem som vägrar tjäna er och ni vill göra oss till slavar.
-Vad för slags frihet har ni? -En där jag kan göra vad jag vill.
Hör på mig. Inget av det de sa är sant.
Vi är inte här för att skada någon. Vi vill bara köpa mat av er.
Men jag har ingenting. Bara det här.
-Hur mycket vill du ha för det? -Det ni har. Ta det.
Jag stannar om du behöver mig.
Det jag behöver nu är bönder.
Res du till Frankrike och skapa ett nätverk för vår sak-
-så de kan skicka oss pengar, medicin och radiosändare.
Jag vill också att du tar med några meddelanden till Kuba.
Jag ska skriva till Sartre och Bertrand Russell för att skapa-
-en världsomfattande fond till frihetsrörelsens hjälp i Bolivia.
Oroa dig inte. Vi tar med dig härifrån, när du blivit bättre.
Jag oroar mig inte.
Tumaini.
Här, du får den. Den skyddar dig.
Jag beger mig söderut med förtruppen och för ut besökarna vid Muyupampa.
Stanna hos de sjuka tills vi kommer tillbaka.
-Hur länge blir du borta? -Tre där ungefär.
Rolando, följ med Loro och avlös Benignt och Miguel.
Ramon, det är ingen i huset.
Lämna då pengarna och skriv en lapp.
Ta med allt, vi ger oss av.
Ramon.
Vi kan inte hitta Loro någonstans.
Det var vad de gav mig, kapten. Vad ska det vara bra för?
Finns det några affärer här? De tog mina grisar och min majs.
Du hjälpte dem och de gav dig pengar.
Nu ska du hjälpa oss att eliminera dem, annars...
Och nu stjäl ni mina kycklingar, kapten.
Lyssna på mig, smartarsel, lyssna riktigt noga.
Meddela mig genast om gerillan kommer tillbaka.
Du har ett gott hjärta. Du gör det.
Alejandro! Kapten Mitchell. Min andre officer här handhar träningen.
När vi är klara har bolivianerna kunskaper som specialstyrkorna i USA.
Vi tränar vapen, kommunikation och underrättelsetjänst.
Även politik tas upp, så de förstår den moraliska biten av operationen.
Vi har bästa helikopterpiloten från Vietnam.
-Hur lång tid behövs? -Fem månader,
God morgon.
Jag är här för att skriva en artikel om gerillarörelsen i Bolivia-
-och jag ska försöka bekräfta ryktena från bolivianska armén-
-att Che Guevara är ledare för gruppen...
...och att en kvinna är med honom.
Den här killen är rena Trojanska hästen.
Jag vill inte att några kubaner talar med honom.
-Vad är det, Dario? -Maten är klar.
Börja servera. Barnen först.
-Är du från Paraguay? -Paraguay? Sällan! Jag är från Oruro.
Okej, barn. Så fort ni är klara måste ni ge er av.
Vi kan inte gå för han där är skyldig oss pengar.
-Hur mycket är han skyldig er? -50 pesos,
Jag talade med engelsmannen om vägen ut.
Han säger att armén känner honom i Camiri.
Vi skulle kunna ta oss ut den vägen.
Det avgör ni.
Våra papper gör att vi kan passera. Inga problem.
Inti tar er med till vägen som leder till Camiri.
Men undvik att gå igenom Muyupampa. Se till att ni inte grips.
Händer det, sa förneka min närvaro här.
Alla kubaners närvaro här. Alltid och till varje pris!
-Har du en cigarett? -Nej, det har jag inte.
Helvete!
Varför röker du inte? Rökning är toppen.
-Men jag har tobak. -Tack, broder. Tack.
-Var är kubanerna? -De borde vara...
Dario, kom hit!
Jag sa ju att du inte skulle tala med honom. Vad sa han?
Ingenting. Jag bad om en cigarett.
Gå längst bak.
DAG 169 MUYUPAMPA
Stanna! Stanna där!
Sätt ner ryggsäckarna och visa era papper, era skitar!
Släng dem på marken.
Fransmannen heter Regis Debray.
Säger sig vara radikal författare, Marxistisk journalist.
Är ofta på Kuba och är mycket god vän med Fidel Castro.
Argentinarens namn är Ciro Bustos. Konstnär och även författare.
Han samlade pengar 1963 till en lokal gerillarörelse ledd av Jorge Massetti
Massetti dödades av polisen i Argentina 1964.
Två legoknektar, en fransman och en argentinare dödades-
-när de mötte armén vid Vaca Guzman.
Guzmanområdet ligger i Muyupampa.
Är det sant ska de få betala dyrt för det.
-De tre greps och fördes till Camiri. -Hur vet du det?
Vi stoppade en skåpbil som kom från Muyupampa-
-med en tysk präst och en man. De gav oss all information.
De säger de vill tala med chefen. De gav oss karameller och sånt.
-Inti, såg dom dig? -Nej.
Många bland er är inte bolivianer och därför litar ingen på er.
-Men de litar på er. -De bad oss tala med er.
Hälsa dem att vår armé är öppen för alla som vill kämpa.
-De borde vara här med oss. -Nej, de är emot allt våld.
Folk vid makten kan använda våld för att förtrycka oss.
Men vi kan inte använda det för att befria oss?
De vill inte följa dig och du har ingen rätt att förstöra deras liv.
Ni får idag fred i Muyupampa, förutsatt att ni ger oss-
-en lastbil med mat och mediciner klockan 18.00 enligt denna klocka.
Vi möts på Nemesios gård. Vi betalar för allt.
Sen ger vi oss av. Det har ni mitt ord på.
Okej.
Får jag se? Gapa!
De kommer tortera Bustos och Debray och de kommer få veta allt.
Ramon, jag tycker att du borde byta namn.
Det är ingen dum idé.
Flygplan! - Kör ut alla ur huset!
-Spring! -Ta skydd!
-Fort, under trädet. -Ta er härifrån!
De flesta här är kubaner. Ta inte fel.
Det här är en invasion anstiftad av Castro.
En kommunistisk komplott för att få bort en demokratiskt vald regering.
-Herr President, amerikanerna, då? -Finns här rådgivare från USA?
Förenta staterna har skickat plan och helikoptrar men inget mer.
Är det deras svar på hotet från gerillan?
Vår armé är fullt kapabel att klara av den här situationen.
Gerillastyrkorna är totalt utmattade.
Leder Che Guevara den här gruppen?
Jag säger det bara en gång. Che Guevara är inte i Bolivia.
DAG 219
Fernando...
Gruvarbetarna hotar gå ut i strejk.
-Var? -I Catavi, Siglo XX.
Gruvarbetarna går ut i strejk!
Gruvarbetarna har gett 50 Boliviano av sin lön för vår sak.
För dem är det en förmögenhet.
Arturo, rapportera till Miguel vid bakhållet och avlös Pablito.
Jag ska gå igenom hela Bolivia utan att avfyra ett enda skott.
Vi saknar kontroll över situationen. Påven och de Gaulle talar om Debray.
En del i er koalition uttrycker stöd för strejk och sympati för rebellerna
-Vi måste ta över kontrollen. -Vad föreslår ni?
Berätta för folk om Guevara. Utlys krisläge och gå hårt åt gruvarbetarna
Stäng gränserna och förklara landet i krig.
Och rebellerna?
Ert huvudsakliga problem är bristen på koordination mellan styrkorna.
Jag håller med fullt och fast.
-Vad föreslår ni? -Dela in området i tre zoner.
Omringa varje zon, stoppa alla leveranser, döda alla gerillastyrkor.
Nyss rapporterade radio Argentina om den tragiska Siglo XX-massakern som-
-resulterade i 87 gruvarbetares död.
Familjerna och arbetskamraterna Sörjer sina döda.
-Vad säger bolivianska stationer? -Samma sak.
De bekräftar slaget i gruvorna men håller tyst om antalet döda.
De träffade Pombo.
De fick oss nästan...
Kolla...
Häll upp vatten till mig. Arturo...seså...
Lugn, lugn...
Det värsta är över
Han bad dig ta hand om klockan tills du kan ge den till hans son.
Joaquin. Vi kan inte hålla till här i evighet. Det kryllar av trupper här.
-Ramon sa vi skulle stanna här. -Det var innan armén förstörde lägret
Vi har ingen mat kvar, ingenting. Ramon borde ha varit tillbaka nu.
-Om vi går, hur träffar vi honom? -Måste vara armén som hindrar honom.
Jag tycker vi tar oss till Rio Grande.
Vi har lika stor chans att hitta Ramon på andra sidan floden som här.
DAG 270
God morgon. Kan ni sälja en kanna mjölk till mig?
-Ricardo, vad händer? -Håll käften och ge mig din plunta.
-Seså, andas lugnt. -Helvete!
Lugna ner dig.
Andas lugnt.
Hur länge ska vi leta efter de här människorna?
-Tills vi hittar dem. -Visst, men jag tror vi går ifrån dem
-Vi borde ha kontakt med stan igen. -Vi är i en återvändsgränd.
Hur många måste dö innan vi möter de andra?
Chapaco, om det var du som gått vilse hade vi agerat på samma sätt.
Ingen överger någon i gruppen. Är det uppfattat?
Nu går vi.
DAG 280
Förlåt mig, Fernando...
Men mannarna svälter och vi har inget att ge dem.
Vi har inget åt djuren heller. De äter barken på träden.
-Vad vill du jag ska göra? -Döda en häst.
Jag ger dig en spruta till.
Fernando, ursäkta...
Jag...
Jag skulle kunna ta mig tillbaka till lägret och leta efter din medicin.
Vad vill du? Att jag ska dela på gruppen igen? Det gör jag inte.
Och jag riskerar inte någons liv för mitt eget välbefinnandes skull.
Vi befinner oss i en svår situation.
Sanningen är att vi alla har gjort misstag.
Men jag har gjort det värsta, när jag inte tog med mina mediciner.
Den här kampen ger oss...
...tillfälle att bli sanna revolutionärer.
På högsta mänskliga nivå.
För att bli män i ordets renaste bemärkelse.
För gammal för att lära...
Om hjulet rullar ner för backen låt det rulla...
Kom, vi går upp.
Kom!
-Vi drar. -Nej, jag kan hålla dem.
Iväg!
Era jävlar!
De rapporterar tre timmars intensiv strid i Monteagudo-
-mellan en gerillagrupp och tredje divisionen.
-Armén led inga förluster. -Här är Monteagudo.
De talar om en död gerillakrigare, Antonio Fernandez från Tarata.
Pombo, det låter som Pedro. Han är från Tarata.
Monteagudo är här.
-Var exakt? -Här, söder om Nancahuazu.
Det var här Joaquin och hans grupp opererade.
-Så det vi hör är möjligt. -Vi är nära.
-God middag. -God middag.
Jag måste kontrollera ert hus.
-God middag. -God middag.
-Goddag, frun. -God middag.
God middag.
Oroa er inte, Vi ska inte göra er illa.
Vem är mannen där borta?
-Sätt dig. -Nej tack.
-Vem är den mannen? -En vän.
-Mår han bra? -Har ni sett armén här?
-Det är en granne. Han har feber. -Vi har en läkare med oss.
Han får undersöka dig när vi kommer tillbaka. Förstår du mig?
Men armén, då?
Vi måste hitta en väg över floden. Du känner trakten och kan hjälpa oss.
Ge oss lite mat. Här får du pengar.
Ni är väl sju personer? Åtta med kvinnan...
Hur vet du att vi är sju?
Jag sinkar alla. Jag vet inte om jag orkar fortsätta.
Visst gör du det, Tania. - Vi kommer igen om ett par där.
Hitta en plats där vi lätt kan ta oss över floden.
-Pombo, jag måste tala med Fernando. -Fernando sover,
Han vilar ut efter ett astmaanfall, nog med problem idag. Låt honom vila.
-Inti, vad är det? -Okej, gå och prata med honom, då.
Du borde tala med Camba och Chapaco.
Camba säger hans fysiska tillstånd hindrar honom att fortsätta.
Han ser nog inte längre nån mening med kampen.
Jag har talat med Inti.
Fernando, jag är sjuk och jag tror inte...
Jag kan inte låta dig gå förrän vi möter Joaquins grupp.
Griper de dig, så är inte bara du i fara-
-utan du utsätter hela gruppen för fara.
Camba, för att överleva här, och för att segra-
o -måste man leva som om man redan var död.
Jag sa inte till Inti att jag ville dra mig ur. Det gör bara fega typer.
Det jag sa var, att jag ville vända hem inom ett halvår, ett år.
Nå?
Berätta nu...
Exakt var sa du att de skulle gå över?
Ungefär här kommer jag säga att de ska gå över.
NU...
...sätter du på denna vita skjorta så vi inte skjuter dig.
Gå nu hem och stanna där tills gerillakrigarna kommer-
-så de inte misstänker nåt.
DAG 302
Eld!
Bolivianska armén mötte idag rebeller vid Vado del Yeso.
Tio rebeller rapporteras ha dödats.
Ende överlevande är José Carrillo, en gruvarbetare från trakten-
-under befäl av en kuban vid namn Joaquin Acuna,
Armén snackar skit! De kan inte alla vara döda.
Såvida de inte gick i sömnen.
José Carrillo är Paco. Han kanske greps och snackar.
Vi sticker. Klockan är redan fem.
-Vad har hänt med hennes ansikte? -Pirajorna åt av det.
Jag har beställt en kista. Kyrkogård finns i stan.
Herr president, vad tänker ni göra med Che om han grips levande?
Personligen tycker jag att Batistas största misstag var-
-att inte döda Fidel Castro när han hade chansen.
DAG 304 ALTO SECO
Tack.
Fernando, de säger en lastbil kommer varje dag och att borgmästaren...
-Vad heter han? -Vidal Aguilar...
...Igår åkte mot Vallegrande för att varna armén.
Telegrammet skickades för två där sen till borgmästaren.
Det står: "Eventuella utgifter kommer armén att ersätta."
Inti talar redan med frun. De har en butik.
Säg till Inti att på grund av detta, tar vi allt vi behöver.
Ta tio burkar sardiner och de där tomaterna.
De är till mina barn! De är till mina barn!
Frun...
Kära kamrater, vi har kämpat mot armén i sex månader nu.
Ni kanske undrar varför. Jo, vi vill få slut på orättvisorna här i landet.
Få slut på all den misär regeringen utsätter sitt eget folk för.
Till exempel, var finns närmaste sjukhus?
Ungefär tio mil bort. Vad händer om ni blir sjuka?
Först betala för transport till Vallegrande, sen för uppehället där.
Ni åker till sjukhus som sägs vara allmänt, men först måste ni betala.
Är det inte så det är?
Och mediciner? De ger er inte ens aspirin gratis.
Om era barn blir sjuka och dör för att ni inte har råd med sjukhus...
Vem bryr sig?
Det är därför vår kamps seger-
-hänger på om ni är positiva till en förbättring.
-Ja? -Kommer det bli strider här i byn?
Nej, vi har inte för avsikt att strida i byarna.
DAG 328 LA HIGUERA
-Ingenting alls. -Två grisar och en mula.
-Konstigt, va? -Verkligen.
-Var är Miguel? -Han borde vara här redan.
Hallå!
Frun...
Jag ser ingenting.
Så jävla tyst!
Jag vet inte men det osar soldater...
Byn är helt tom.
Jag talade med en gammal kvinna som sa att barnbarnet sett soldater igår.
Miguel...
Gör i ordning förtruppen för att gå till Jaguey klockan 13.00.
Ni hörde, förtruppen!
Miguel, var på din vakt. vidta alla säkerhetsåtgärder.
Uppfattat.
-Vad ville du? -Det är nog bäst jag stannar här.
Jag kan varken stå upp eller kissa.
Vi lämnar dig inte här. När vi kommer fram till Jaguey tar vi ett beslut.
-God middag. -Jag mötte honom på väg till Jaguey.
Säger han kommer från Vallegrande.
-Vart ska du med de här varorna? -Picacho. Sälja torkat kött och ost.
-Pombo... -För att livnära min familj.
-Har du sett armén häromkring? -Nej, det har jag inte.
-Jag tycker han ser för nervös ut. -Var på din vakt.
Anslut dig till dem. Och var beredda, allihop.
-Säkert att du inte sett armén? -Nej, jag har inte sett armén.
Då så. - Pombo, följ med honom till utkanten av byn.
Tack.
Du har grustag i skon, andra gången du stannar för samma sak.
Pacho, den vägen. - Dario, gå dit bort.
Willy, följ med dem.
-Antonio,.. -Vi drar.
Urbane, ställ dig vid inhägnaden.
Arturo, där borta!
Fortsätt, Dario.
Retirera! Alla springer ner för kullen!
-Jag täcker er. -Spring ner, allihop!
-Vad är det? -Jag tappade glasögonen.
-De dödar dig. Här är dom! -De dödade Coco, Julio och Miguel.
Camba, den här vägen. Camba, hitåt!
Camba! Vad gör du?
Kom!
Vad hände?
De dödade Miguel, Julio och din bror.
Jag försökte få ut dem men kunde inte.
Jag är ledsen.
-Det här är Ches förtrupp. -Tror du han är nära?
-Du borde ta in division 2. -De är inte färdigtränade.
Du kommer behöva varenda man du kan få.
DAG 340 YURO RAVINE
Benigno...
Benigno, Fernando ber dig sluta.
Håll ut...
Benigno, visa mig din skada.
Det är okej, det är inget.
Ta den.
Vad ska jag göra, Fernando?
Gå med Benigno och sondera terrängen.
Leta rätt på ett ställe där vi kan tillbringa dan, utan att bli sedda.
Ett meddelande från löjtnant Huerta. Bonde såg rebeller gå mot Yuro Ravine
Säg till honom att vi är på väg.
Kolla!
Det måste vara en bonde på väg till Pucara.
-Hur många är de? -Fler än en bataljon.
-Men de går tillsammans? -Två, tre meter från varandra.
Willy, leta rätt på Nato och Urbane.
Arturo, hämta Dario och Aniceto.
Fernando, den vänstra ravinen slutar vid ett hus som armén tagit.
-Den i mitten kommer man inte ur. -Detta är den djupaste.
Det är 500 meter till kullen och där finns ett träd, en bra utsiktspunkt.
-Ta dig då dit omedelbart. -Okej.
Var på din vakt, hitta ett ställe varifrån vi kan ge oss av nattetid.
Var försiktig.
Vi väntar där till nio i kväll.
De som inte kommit då får ta sig ner via ravinen till Rio Grande.
Och sen gå därifrån till Santa Elena. Vi väntar där i två där.
Pacho och Willy. Ni tar den här positionen.
Antonio och Arturo... In i den här ravinen.
Ingen skjuter förrän ni blir beskjutna.
Hör ni skott så förvissa er om de vet ni är där, eller bara kollar området.
Uppfattat? Gå nu.
Följ med Dario och förstärk Benignos position.
Låt honom inte somna av utmattning.
Dario,..
Fernando...
Vi har varit i värre situationer än denna.
Det finns tre raviner: Tusca, San Antonio och Yuro.
-Gerillan kan vara i vilken som helst -Sök i alla tre.
-Börja uppifrån och arbeta er neråt. -Och om de försöker fly?
Jag sätter upp en kommandopost där ravinerna möts.
Nato...
Hämta Aniceto.
Följ med Nato och avlös Pombo och Urbane.
Se till att båda kommer tillbaka hit. vänta lite.
Vad var det?
Urbane, Nato signalerar nåt jag inte förstår.
Antingen menar han att Fernando vill vi ska retirera eller gå mot honom.
-Antonio, ska vi röra på oss? -Nej, vi stannar här.
Pablito, hjälp de skadade så ni kan ge er av.
Gå nu!
Helvete! Vi måste sticka nu, Urbane.
Pombo, stick nu! Jag täcker dig.
-Vänta, vänta, vänta! -Jag täcker dig.
Iväg!
Där är de. Pombo och Urbane är där.
Hur känner du dig?
Bra.
Löjtnanten la om det åt mig.
-Vart har ni fört Willy och Chino? -De är här intill.
-Hur många gerillakrigare är därute? -Jag vet inte.
-Var var er mötespunkt? -Vi hade inte bestämt nån.
-Var skulle ni mötas? -Inget var bestämt.
Varför kom ni till La Higuera mitt på dan?
Vad spelar det för roll? Inget spelar nån roll längre.
Du är inte längre på Kuba. Du borde veta att jag är överste i armén här.
Du lyckades fly från Kongo och Venezuela, men inte från Bolivia.
Här slutar dina äventyr, jävla utlänning!
Vila nu. I morgon ska vi till Vallegrande, så du får läkarvård.
Se till att se bra ut. Det är många som vill fotografera dig.
Kanske vi borde raka dig.
Din jävel!
Hämta de döda och lägg dem här. Fort!
Det här är inte rätt. De borde inte göra så med döda.
Vill du röka?
Ja,
Tack.
Hur är Kuba?
Kuba gör framsteg.
Har de religion där?
Ja, det finns religioner där.
Jag trodde att kommunister inte trodde på Gud.
I Kuba finns det ingen officiell religion, men många tror på Gud.
-Tror inte du på något? -Jo, jag tror på mänskligheten.
-Är du gift? -Nej, nej.
-Och du? -Ja,
-Har du barn? -Jag har fem.
Tre flickor och två pojkar.
Vill du ha ett bloss till?
Ja,
-Vad heter du? -Eduardo.
Kan du lossa på repen, Eduardo?
Du...Che bad mig lossa på repen.
-Va? -Han bad mig lossa på repen.
Nej, du är tokig. De skulle döda oss båda.
Jag vill inte gå in igen. Du får ta nästa vakt.
DAG 341 9 OKTOBER 1967
Vad tänker du på, Kommendör?
-Var kommer du ifrån? -Kuba.
Jag talar inte med förrädare.
Du vill inte tala med förrädare men hör vad jag har att säga.
Du avrättade min farbror.
Det måste vara svårt, du är här i djungeln-
-och Fidel är i Havanna och äter lunch på El Nacional.
Tänk dig...
vad fick dig att tro att bolivianer skulle gilla dina idéer?
Vi har redan haft vår revolution. Inte hört talas om jordreformen 1952?
Jodå, och Barrientos svek den. Nu har ni en militärdiktatur.
Har du sett hur era bönder lever?
Om bönderna har det så dåligt ställt, varför angav de dig?
Kanske trodde de på era lögner.
-Eller så ville de inte ha dig här. -Ja, kanske är det så.
Eller så kanske vårt misslyckande får dem att vakna.
Kapten, samtal till överste Zenteno.
Jag sa att han gett sig av, och då bad de om förste officer.
Bravo, Uno.
Detta är kapten Ramirez.
Upprepa, tack.
Order 600. Jag ska framföra det till översten.
Ställ honom där.
Ta en bild. Man trycker bara här.
Så du kan röka, Kommendör.
Och så säg "omelett"!
Stanna där.
Jag har ett meddelande från högre ort. De beordrade "en 600".
Bra. Jag åker nu till Vallegrande och skickar en helikopter klockan 14.00.
Ha kroppen beredd.
Ja,
Nu åker vi.
Ni kan skjuta härifrån och ner. Inte mer
Hör nu noga på. Jag behöver två frivilliga.
Någon mer?
Sergeant, låt mig göra det.
Skjut honom nedanför halsen.
Kom.
Följ med mig.
Sitt!
Skjut! Gör det!
Baserad på "DAGBOK FRÅN BOLIVIA" av ERNESTO CHE GUEVARA
Översättning: Marianne Marty
Mr_KeFF™ / 100%Chino